Slutrapport till ESF
AMA
Med aktivitetsersättning mot arbete
Emelie Waldemarsson
2014-09-30

Innehållsförteckning

Ssammanfattning	2

Projektets resultat	2

Bakgrund	2

Projektets ambition att göra skillnad	3

Resultat och projektets genomslag	3

Syfte och mål med projektet	4

Målgrupp	4

Uppnådda resultat i förhållande till delmålen	5

Uppnådda resultat i förhållande till projektmålet	5

Avvikelser i förhållande till planerad verksamhet i projektansökan	7

Arbetssätt	7

Deltagande aktörer i projektet	8

Jämställdhetsintegrering	9

Tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning	10

Spridning och påverkansarbete	10

Extern utvärdering	11

Egenutvärdering	11

Kommentarer och tips	12

Kontaktpersoner	13

Bilagor

Bilaga 1 AMA-processen med exempelbank

Bilaga 2 Projektorganisation AMA

Bilaga 3 AMA slutrapport - till projektorganisationen 2014-06-02

Bilaga 4 Slutrapport FK AMA Sweco Strategi

SAMMANFATTNING

2003 etablerades en ny ersättningsform hos Försäkringskassan kallad aktivitetsersättning. Det nya systemet syftade dels till att ge ekonomisk trygghet och dels att genom aktivering ge en ökad grad av självständighet för unga med funktionshinder vid inträdet i vuxenlivet. En utvärderingsrapport kunde dock 2008 konstatera att ersättningsformen inte hade den effekt som det var tänkt då möjligheten till frivilliga aktiviteter inte automatiskt förde unga med funktionsnedsättningar närmre arbete och/eller studier. I denna kontext föddes tanken om AMA-projektet hösten 2010 och efter det att vi beviljats medel från Europeiska Socialfonden (ESF) och Finsam drogs mobiliseringsfasen igång augusti 2011 och projektet startade med deltagare i februari 2012.

Syftet med AMA-projektet var att bryta utanförskapet för unga med aktivitetsersättning samt att skapa en ny gemensam arbetsprocess för Försäkringskassan och Arbetsförmedlingen.

Projektet har haft 323 (170 m/153 k) deltagare som deltagit i projektet under perioden från februari 2012 till och med juni 2014. Inom målgruppen har de vanligaste diagnoserna varit lindrig utvecklingsstörning och störningar inom autismspektret.

För att uppnå vårt syfte satte vi upp insatsmålet om att få 35 % av målgruppen i arbete/studier/annan försörjning.

Rapporten beskriver hur projektet har jobbat för att uppnå våra mål. Vi har nämligen skapat en gemensam arbetsprocess och stöttat 41 % av de deltagare som tagit del av denna till arbete/studier/annan försörjning.

PROJEKTETS RESULTAT

Bakgrund

I samband med införandet av ett helt nytt pensionssystem 2003 byttes rätten till förtidspension för unga mellan 16 – 29 år ut mot en ny socialförsäkringsförmån, aktivitetsersättning. Ingen skulle längre kunna beviljas sjukersättning eller ”förtidspensioneras” innan man fyllt 30 år.

Det nya systemet med aktivitetsersättning syftade dels till att ge ekonomisk trygghet och dels till att genom aktivering ge en ökad grad av självständighet för unga med funktionshinder vid inträdet i vuxenlivet.

Försäkringskassan fick i och med detta ett utökat uppdrag att finansiera olika aktiviteter. Syftet med dessa aktiviteter är att de ska ha en gynnsam inverkan på sjukdomen och därmed öka den fysiska eller psykiska funktionsförmågan. I möjligaste mån gäller det att tillvarata den unges möjligheter till utveckling och arbete i ungdomsåren för att hindra utslagning och isolering.

Försäkringskassan i Malmö och Blekinge kunde konstatera att antalet unga med funktionsnedsättning som beviljades aktivitetsersättning ökade i rask takt och i en omfattning som ingen förutsett. Aktivitetsersättningen visade sig även, istället för att vara en aktiv och trygg plattform för vidareutveckling, ha vissa inlåsningseffekter. Den hade således inte den effekt som det var tänkt då möjligheten till frivilliga aktiviteter inte automatiskt förde unga med funktionsnedsättningar närmre arbete och/eller studier.

I denna kontext föddes tanken om AMA-projektet hösten 2010 och efter det att vi beviljats medel från Europeiska Socialfonden (ESF) och Finsam drogs mobiliseringsfasen igång augusti 2011 och projektet startade med deltagare i februari 2012.

Projektets ambition att göra skillnad

Vårt huvudproblem identifierades följaktligen till att aktivitetsersättningen inte haft den effekt som det var tänkt då möjligheten till frivilliga aktiviteter inte fört unga med funktionsnedsättningar närmre arbete och/eller studier.

Vår projektidé och vår tanke om hur vi ville lösa detta problem grundade sig i tre utgångspunkter:

Ett fördjupat samarbetet mellan Arbetsförmedlingen och Försäkringskassan där individen var i fokus

Skapa en gemensam arbetsprocess mellan Försäkringskassan och Arbetsförmedlingen

Testa en ny yrkesroll utan myndighetsutövning på Försäkringskassan med grunden i tanken om coachpar.

Vid projektets slut så ville vi ha kommit dithän att tiden med aktivitetsersättning för unga med funktionsnedsättning innebär en möjlighet att få ett aktivt stöd åter till arbete och/eller studier. De effekter vi ville skapa i våra organisationer var:

Ett arbetssätt och en organisation som utgår från kundens behov

Samsyn kring samverkan

En diskussion kring behov av en ny yrkesroll på Försäkringskassan

För att nämna kopplingen till de programkriterier som projektet valt kan hävdas att upplägget för lösningen i sig kräver en lärande miljö, en innovativ verksamhet, samverkan och strategisk påverkan. Arbetsförmedlingen och Försäkringskassan lär av varandra för att tillsammans bygga upp en ny och innovativ arbetsprocess där man tar tillvara det bästa från de två myndigheterna för att kunna stödja individen. Samverkan är sannolikt den viktigaste byggstenen för att skapa förutsättningar för projektet och projektets deltagare. För att kunna få genomslagskraft och skapa utgångspunkt för implementering krävs ett kontinuerligt strategiskt påverkansarbete.

Resultat och projektets genomslag

På individnivå har vi stöttat 323 deltagare med en framtidsplan.

Vi har samlat vår kunskap och beprövad erfarenhet för att definiera vilka individer som behöver stöd i processen från ersättning till arbete vilket leder till att vi idag har bättre möjlighet att möta våra deltagares komplexa rehabiliteringsbehov.

På organisationsnivå har vi skapat en samarbetsmodell som består av en gemensam arbetsprocess och en förståelse för hur vi bygger upp en gemensam stödstruktur för individen.

AMAs samlade erfarenheter och vårt sammantagna resultat kommer därför fortsatt att beskrivas under rubrikerna Urval av kund/deltagare, Gemensam arbetsprocess och Gemensam stödstruktur. Dessa rubriker har även varit styrande i AMAs implementeringspaket. Vår slutsats kring den förflyttning som skett under projekttiden, det vill säga det faktum att vi började på ett ställe där vi inte hade något överenskommet arbetssätt och slutar AMA-projektet där vi har en gemensam arbetsprocess, är att vi nu har skapat oss bättre förutsättningar för att gemensamt nå målet arbete för kunden/deltagaren.

AMAs samlade erfarenheter implementeras nu i ordinarie verksamheter inom Försäkringskassan och Arbetsförmedlingen i Malmö och Blekinge; Vi organiserar våra verksamheter så att vi bättre ska möta våra kunders behov bland annat utifrån de lärdomar vi dragit i AMA.

I och med att vi haft möjlighet att gemensamt inom Arbetsförmedlingen och Försäkringskassan, både i Malmö och Blekinge, jobba fram och strukturera våra resultat på detta vis så har vi nu också större möjlighet att sprida våra erfarenheter och påverka ytterligare på system- och strukturnivå.

Syfte och mål med projektet

Syftet med AMA-projektet var att bryta utanförskapet för unga med aktivitetsersättning samt att skapa en ny gemensam arbetsprocess för Försäkringskassan och Arbetsförmedlingen. Vid projektets slut var avsikten att tiden med aktivitetsersättning skulle innebära en möjlighet för unga att få aktivt stöd åter till arbete och/eller studier. Målen för att detta skulle sägas vara nått blev konkretiserat till att 400 ungdomar i Malmö stad och Blekinge län skulle få en framtidsplanering, att aktivitetsnivån hos de unga skulle öka samt att 35 % av de unga skulle få ett arbete eller börja studera.

Inom projektet var tanken att Försäkringskassan och Arbetsförmedlingen skulle pröva nya arbetsformer och metoder för att kunna stödja unga med aktivitetsersättning mot arbete eller studier. Det nya arbetssättet skulle ta sin utgångspunkt i den unges behov och förutsättningar.

Målgrupp

Målgruppen har bestått av ungdomar som uppbär aktivitetsersättning på grund av nedsatt arbetesförmåga, det vill säga att arbetsförmågans skall ha bedömts vara nedsatt med mins en fjärdedel under minst ett år. Målgruppen har visat sig främst bestå av ungdomar med psykiska funktionsnedsättningar och de mest återkommande diagnoserna har varit lindrig utvecklingsstörning, asperger och ADHD.

I denna rapport benämns målgruppen varierande som kund, deltagare eller den unge.

Uppnådda resultat i förhållande till delmålen

Framtidsplanering för 300 deltagare

Vi har skrivit in 322 deltagare (179 i Malmö och 143 i Blekinge) och dessa har fått en framtidsplanering.

Ökad aktivitet hos deltagarna

183 av deltagarna har ökat sin aktivitetsförmåga, 76 har oförändrad och 22 deltagare har minskat sin aktivitetsförmåga sedan inskrivning i projektet.

I genomsnitt har deltagarna ökat sin aktivitetsförmåga med 9,5 timmar per vecka.

35 % av deltagarna ska helt eller delvis lämna aktivitetsersättning för arbetsmarknaden och/eller reguljära studier

210 deltagare har lämnat projektet (108 i Malmö och 102 i Blekinge).

Av dessa har 83 (45+38) helt eller delvis lämnat aktivitetsersättningen, vilket motsvarar 40 %. 58 (34+24) har lämnat för arbete och 10 (3+7) för att studera. Övriga 15 (8+7) är arbetssökande. Det saknas 22 utskrivningar med resultat för att nå målet på 105 (35 % av 300).

Uppnådda resultat i förhållande till projektmålet

Vi ville att tiden med aktivitetsersättning skulle innebära en möjlighet att få ett aktivt stöd åter till arbete och/eller studier.

För att nå resultat avseende projektmålet så har vi kontinuerligt försökt besvara frågan vad som krävs för att stödja kunden/deltagaren på vägen från ersättning till arbete. Vi har tagit vår utgångspunkt i kundens/deltagarens behov av ett aktivt stöd till arbete och/eller studier och därefter försökt samla och strukturera våra erfarenheter under rubrikerna Urval av kund/deltagare, Gemensam arbetsprocess och Gemensam stödstruktur.

Initialt i projektet hade vi långa diskussioner angående målgruppen och vilka individer vi ska samverka kring och vi diskuterade även frågan om vad som är målet för vår samverkan. Vi hade en inledande tanke om att alla ungdomar med rehabiliteringspotential kunde bli föremål för ett aktivt gemensamt stöd. Vi har landat i att för att vi ska kunna ge ett aktivt stöd åter till arbete/studier så krävs det att vi identifierar de ungdomar som bedöms kunna nå arbete inom rimlig tid och som är i behov av stöd från såväl Arbetsförmedlingen som Försäkringskassan.

När vi gör detta hamnar vi mer rätt i förhållande till såväl ungdomen som till oss som myndigheter. Vi konstaterar att deltagarens behov måste vara arbete/studier och vi ser att samverkan handlar om att våra myndigheters kompetenser och resurser tas tillvara på ett effektivt vis. Ingången i AMA-processen och urvalet av kund/deltagare ger således alltid en kund som är i behov av arbete/studier. Vad denna kund kännetecknas av kan dock variera mycket enligt vår erfarenhet då alla individer är olika, här har vi haft ett inkluderande förhållningssätt utifrån ovanstående premisser.

Under projekttiden har vi vidare kunnat konstatera att många utav de identifierade framgångsfaktorerna för såväl individen som organisationerna, handlar om hur väl aktörerna samarbetar och samverkar för att möta individens behov. Samarbetsmodell som består av två delar; en gemensam stödstruktur och en uttalad gemensam arbetsprocess.

Med den gemensamma stödstrukturen avser vi det stöd som byggs upp kring kunden/deltagaren för att möjliggöra målet arbete. I vår ansökan till ESF framgick att vi ville utveckla en för Försäkringskassan och Arbetsförmedlingen gemensam och uthållig stödstruktur för den enskilde. Vi ville förstärka handläggarnas uthållighet i kontakten med de unga och prova nya metoder för att nå slutmålet.

Under projekttiden har vi haft coachparet som utgångspunkt och byggt upp den tänkta stödstukturen utifrån detta. Projektets grundidé har varit att vi genom att arbeta tillsammans, Försäkringskassan och Arbetsförmedlingen, i mötet med den unge skulle kunna skapa förutsättningar för en framtidsplanering som leder mot arbete, med andra ord med aktivitetsersättning mot arbete. Vi har från början strävat efter att utveckla coachpar som metod och således vara två vid möten med den unge för att kunna optimera det stöd som ges.

Utöver coachparet har vi byggt på med kompetens kring att behovet av samverkan med övriga aktörer påverkar möjligheterna att nå målet arbete och/eller studier för individen. Vi har jobbat med individens nätverk, såväl det informella/personliga som det professionella nätverket har betydelse i processen från ersättning till arbete. Vi har funnit det bäst att identifiera nyckelpersoner i nätverket och bjuda in dessa att vara en aktiv del i processen om den unge samtycker till detta.

I Malmö har vi byggt vidare på coachparen och skapat ett myndighetsgemensamt team med ett gemensamt uttalat mål. Coacherna har tillsammans format detta team och hanterar de frågor som uppstår i samverkan och löser tillsammans ut dessa för att uppnå teamets gemensamma mål. Detta har visat sig framgångsrikt och är nu en del av implementeringen av AMA i Malmö.

Med den gemensamma arbetsprocessen avser vi det överenskomna arbetssätt som vi definierat för att möjliggöra målet arbete för kunden/deltagaren. För att göra verklighet av detta har vi valt att samla våra erfarenheter och slutsatser och definiera det flöde som beskriver kundens resa från ersättning till arbete. Efter att vi beslutat att smalna av urval av kund till kunder med behov av arbete och stöd från Arbetsförmedlingen och Försäkringskassan kunde vi även konstatera att vi behövde möta kundens behov med ett arbetssätt som konkret möjliggjorde detta. Vi tog fram en arbetsprocess med kundens flöde från ersättning till arbete i fokus. Detta innebar att vi definierade vad kunden behöver för att ta sig framåt i processen och nå målet, se bilaga 1 som beskriver AMA-processen i dess helhet.

Avvikelser i förhållande till planerad verksamhet i projektansökan

I vår projektansökan hade vi satt upp som delmål att 400 deltagare skulle få ta del av projektet och få en framtidsplanering. Våren 2013 diskuterades antalet deltagare och rimligheten i detta när vi kunde konstatera att målgruppen krävde långa tidsspann av stödinsatser. Diskussionen fördes i styrgruppen och det beslutades att vi skulle fokusera på metodutvecklingen och att utveckla en process som stöder målet arbete snarare än att nå målet med 400 deltagare. Vi har under hela projekttiden inte nekat någon deltagare tillgång till projektet på grund av platsbrist. I praktiken innebar styrgruppsbeslutet att vi tydligare kunde fortsätta definiera urval av kund/deltagare i och med att det blev viktigare att lägga resurserna rätt snarare är att identifiera deltagare till projektet. Beslutet har ej heller påverkat projektbudgeten.

Initialt var en av våra grundläggande tankar att utveckla och testa en ny roll på Försäkringskassan, en coachroll där coachen hade minimalt med myndighetsutövning i syfte att underlätta relationsbyggandet med deltagaren. Utvecklingen tog sig dock en annan riktning och i stället för att finna en sådan roll så har AMA-medarbetarna rört sig närmare ordinarie verksamhet och de identifierar sig i dagsläget mer med begreppet handläggare än coach, detta såväl inom Försäkringskassan som Arbetsförmedlingen. Vi kan fortfarande se för- och nackdelar med en mer renodlad roll som fritas myndighetsutövning, ur ett kundperspektiv kunde det emellertid uppfattas som rörigt med flera kontakter på Försäkringskassan och detta har fått styra utvecklingen mot en mer, om än differentierad, så traditionell handläggarroll med ett helhetsansvar gentemot kund.

Arbetssätt

I genomförandet av AMA-projektet har sex coacher från Försäkringskassan och fyra från Arbetsförmedlingen samarbetat i coachpar för att skapa aktiva framtidsplaneringar för unga med funktionsnedsättning men också för att lyfta och strukturera erfarenheterna för att skapa möjligheter till utveckling för att möta deltagarnas behov på såväl individ som organisatorisk och strukturell nivå. Vårt huvudsakliga arbetssätt finns sammanfattat i rubrikerna Urval av kund/deltagare, Gemensam arbetsprocess och Gemensam stödstruktur. Läs mer i bilaga 3 Intern slutrapport till projektorganisationen, där utvecklandet av arbetssättet och själva arbetssättet beskrivs mer i detalj.

Vi identifierar framgångsfaktorerna till att vi har just en samsyn i frågorna kring vilka det är vi ska samverka med (urval av kund), vad målet är och hur vi ska ta oss dit (arbetsprocessen) och att vi identifierat arenor för hur vi kan lösa ut de frågor som uppstår i samverkan såväl intern som externt (en gemensam stödstruktur). Dessa framgångsfaktorer har visat sig vara av lika stor vikt i de skilda kontexter som Malmö och Blekinge utgör och ligger till grund för att vi uppnått vårt önskade resultat:

Att tiden med aktivitetsersättning skulle innebära en möjlighet att få ett aktivt stöd åter till arbete och/eller studier.

Vår slutsats kring den förflyttning som skett under projekttiden, det vill säga det faktum att vi började på ett ställe där vi inte hade något överenskommet arbetssätt och slutar AMA-projektet där vi har en gemensam arbetsprocess, är att vi nu har skapat oss bättre förutsättningar för att gemensamt nå målet arbete för våra kunder. Vi såg att kunden hade ett behov av tydlighet för att kunna se sin egen resa, vi såg även ett stort behov av att tydliggöra för kunden vad ett arbete innebär och vilka krav som ställs i arbetslivet – med hjälp av våra slutsatser som formulerats under rubrikerna Urval av kund/deltagare, Gemensam arbetsprocess och Gemensam stödstruktur har vi nu skapat en process som stöttar såväl kund som handläggare att fokusera målet arbete och tydliggöra vägen dit med hjälp av bland annat tidslinjer och delmål.

Deltagande aktörer i projektet

I AMA-projektet har Arbetsförmedlingen och Försäkringskassan arbetat tillsammans såväl lokalt som regionalt eftersom projektet omfattat både Malmö och Blekinge. Då tanken hela tiden har varit att utveckla en gemensam arbetsprocess som på sikt skall implementeras i ordinarie verksamhet så har förankring och delaktighet varit viktiga faktorer för projektet. Vi byggde därför upp en projektorganisation med representation från olika nivåer i de två olika organisationerna; Den strategiska styrgruppen har syftat till att fatta strategiska beslut angående projektets framfart; den operativa ledningsgruppen syftade till att möjliggöra projektet inom ordinarie verksamhet samt lägga grunden för kommande implementering; kvalitetssäkringsgruppen syftade till att säkerställa kvalitén i projektet samt stå för stöd och input till projektledningen, en projektledningsgrupp och två lokala projektgrupper, se bilaga 2 om beskriver AMAs projektorganisation. Dessa grupper har följaktligen på olika nivåer varit involverade i styrningen av projektet. Vår ambition var att vi skulle kunna arbeta aktivt med förankring och delaktighet genom hela den process som ett projekt innebär och utveckla ett resultat som organisationerna efterfrågade.

I genomförandet av AMA-projektet har sex coacher från Försäkringskassan och fyra från Arbetsförmedlingen samarbetat för att skapa aktiva framtidsplaneringar för unga med funktionsnedsättning men också för att lyfta och strukturera erfarenheterna för att skapa möjligheter till utveckling för att möta deltagarnas behov på såväl individ som organisatorisk och strukturell nivå.

AMA har varit ett mångårigt regionalt utvecklingsprojekt som berört många medarbetare i Malmö och Blekinge. Detta har inneburit att projektpersonal har bytts ut på en mer eller mindre regelbunden basis. För att hantera detta på ett effektivt sätt har vi försökt behålla fokus på att skapa en gemensam arbetsprocess som är personobunden. Även om detta har varit en framgångsfaktor då vi fått möjlighet att testa och utveckla såväl teamet som processen på grund av detta så bör det tillstås att personalomsättning kostar på i ett projekt.

En framgång som vi önskar lyfta är projektorganisationen som lagt grunden för nuvarande implementering. Framgången kan sägas bestå i att vi separerat strategiska frågor från operativa och på så vis skapat större möjlighet att lösa de frågor som uppstår på rätt nivå och därefter fördela ansvar. I uppstartsfasen av projektet tog den strategiska styrgruppen i många av de frågor som rörde ledning och styrning av projektet medan i den pågående implementeringsprocessen har de operativa cheferna ett uttalat ansvar för att hantera de frågor som uppstår och säkerställa att AMAs erfarenheter tas tillvara och drivs vidare.

Självklart har det även uppstått svårigheter kring samverkan under projekttiden, ofta har dock detta kunnat användas för att driva utvecklingen framåt men ibland har det inneburit större svårigheter. Styrkan i att ha ett regionalt projekt med två statliga myndigheter där vi nu står enade med slutsatser som vi gemensamt delar har ibland kostat på och samverkan har försvårats ytterligare av olika regionala förutsättningar men även av skilda samverkanskulturer.

Jämställdhetsintegrering

I projektansökan till ESF skrev vi att vi skulle arbeta aktivt för att bryta könsstereotypa yrkesval hos målgruppen. I början av projektet tog vi stöd av ESF Jämt; vi fick en utbildning, vi skrev en handlingsplan, vi gjorde en SWOT-analys. Efter en tid i projektet då vi tagit in deltagare så gjorde vi även en resursfördelningsanalys och vi genomförde work shops tillsammans med andra aktörer som har kontakt med målgruppen.

Nu när vi ska summera jämställdhetsintegreringen i vårt projekt landar vi i att det hela tiden funnits ett intresse för att diskutera jämställdhetsfrågorna, kanske särskilt då det sett olika ut i Malmö och Blekinge där Malmö haft en större obalans i inflödet med ett överslag på större andel män som får ta del av AMA. Jämställdhet har således ofta funnits på dagordningen i de forum som vi haft. Vi har diskuterat frågor som hur vårt bemötande påverkar deltagarens val, vi har rannsakat oss själva och utvärderat om vi skulle agerat olika beroende på vilket kön vi möter, vi har funderat över hur vi fördelar oss själva som en resurs och om det beror på vilket kön vi möter, vi har haft diskussioner om begreppet hen. Vi har diskuterat i förhållande till den könsuppdelade statistiken som vi haft tillgång till.

Vår målgrupp faller ofta utanför normen. När coacherna diskuterat tillsammans att vår målgrupp ska bryta de könssterotypa yrkesval som görs på arbetsmarknaden har vi svårt att omsätta detta i praktiken, vi ser kanske inte främst att det är vår målgrupp som behöver vara ansvariga för att vara normbrytande utan vi landar snarare i utgångspunkten att vi som handläggare behöver ta ett större ansvar och reflektera över vår roll. AMAs handläggare har formulerat sitt förhållningssätt till jämställdhetsintegration som att de vill fortsätta påverka genom att:

Vara medvetna om vår roll i mötet med kund och ej aktivt bidra till den könssegregerade arbetsmarknaden.

Detta tror vi att vi gör genom att fortsätta reflektera, bygga kompetens och diskutera i förhållande till könsuppdelad statistik.

Tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning

Processtöd Tillgänglighet anlitades i början av projektet för att genomföra en workshop om tillgänglighet. Syftet var att erbjuda kompetenshöjning för projektmedarbetarna samt utveckla projektets plan för tillgänglighet. Utifrån detta har vi kontinuerligt byggt kompetens kring behovet av tillgänglighet och med tillgänglighet avser vi fysisk tillgänglighet, tillgänglig kommunikation och information samt tillgänglig verksamhet.

Då ungefär 95 % av vår målgrupp har haft någon form av psykiatrisk diagnos så har tillgänglighet för oss kommit att handla om coachernas ökade kunskap om psykiska funktionshinder för att kunna anpassa bemötandet. Detta i kombination med kunskap om möjligheter på de lokala arbetsmarknaderna är det som vi ser ger ett positivt resultat för de unga. Tillgänglighetsperspektivet blir oerhört viktig för att vi ska kunna stödja ungdomarna och kunskap och lärande bland de projektanställda och ordinarie verksamhet har blivit en förutsättning.

Spridning och påverkansarbete

AMA-projektet har varit ett projekt som främst syftat till att hitta samverkansformer mellan Arbetsförmedlingen och Försäkringskassan för att på så sätt bättre kunna stötta deltagare till arbete.

De slutsatser som AMA lyft fram kommer att tas tillvara av ordinarie organisationer efter projekttiden. Under hösten 2014 har vi beviljats medel från ESF för implementering och vi har tagit fram ett implementeringspaket och en implementeringsplan som skall genomföras. Det finns följaktligen goda förutsättningar för fortsätt utveckling av det som AMA påbörjat. Viljan finns inom båda organisationerna och stöttas dessutom av nationella medel inom ramen för det förstärkta samarbetet. Resultatet av AMA-projektet, det vill säga den samlade kunskapen kring urval av kund, den gemensamma stödstrukturen och AMA-processen kommer att kunna absorberas av den ordinarie verksamheten på ett sätt som fortsätter att föra utvecklingen framåt. AMAs erfarenheter och kunskaper efterfrågas nu även av Försäkringskassans huvudkontor och huvudprojektledaren har kontakt med såväl avdelningen för strategiskt utvecklingsstöd som det särskilt utsedda ESF-kansliet. Under hösten 2014 deltager även en handläggare från AMA i Försäkringskassans nationella utvecklingsprojekt En enklare vardag i syfte att sprida AMAs erfarenheter. Vidare så är alla parter i projektorganisationen representanter för att föra AMAs erfarenheter vidare och gör så i de forum som är lämpliga.

Utöver detta kommer vi även att sprida våra erfarenheter till Försäkringskassan och Arbetsförmedlingen i Lund och Landskrona genom att under 5 halvdagar ge de handläggarna möjlighet att göra AMA-processen till sin och omsätta den gemensamma stödstrukturen och urval av kund till sin kontext.

Projektet kan konstatera att det finns kommande utvecklingsbehov och att dessa kanske främst ligger för oss, Arbetsförmedlingen och Försäkringskassan, som samverkanspartners.

Vi kan se att vi tillsammans med Arbetsförmedlingen kommer att behöva utveckla vårt arbete med ungdomar som uppbär aktivitetsersättning på grund av förlängd skolgång.

Vi behöver även i samverkan fortsätta arbeta för att finna ett strukturerat arbetssätt gentemot arbetsgivare där vi lyfter fram denna målgrupps möjligheter att bidra till arbetslivet och samlar våra kompetenser för att möjliggöra detta.

På samhällsnivå behöver vi fortsätta att arbeta för att dessa ungdomar ska kunna nå arbete, detta bör ses som ett naturligt förhållningssätt när ungdomen möter vård, skola, daglig verksamhet och LSS, Arbetsförmedlingen och Försäkringskassan.

Extern utvärdering

Sweco Strategy AB upphandlades som extern utvärderare och bidrog inledningsvis med en analys av bakgrund och målstruktur. Därefter bidrog de till löpande förbättringsarbete genom uppföljning, analys och processtöd:

Medverkan i möten, workshops och seminarier:

Arbetsmöten med projektledning

Redovisning för och workshops med styrgruppen och den operativa ledningsgruppen

Moderator på projektträffar

Stöd i att ta fram den gemensamma arbetsprocessen

Presentation på slutkonferens

Uppföljning

Utformning av enkäter till deltagare och representanter för projektorganisationen

Insamling och sammanställning av enkäter från deltagare och representanter för projektorganisationen

Intervjuer av medarbetare, styrgrupp, operativ ledningsgrupp och deltagare (per telefon samt genom enskilda intervjuer och fokusgrupper/gruppintervjuer)

Analys och redovisning

Nulägesanalys

Delårsrapport

Enkätredovisningar

Slutrapport

Egenutvärdering

Egenuppföljning och utvärdering har varit en integrerad del av projektarbetet sedan start. Projektet har utvecklat uppföljnings- och utvärderingsverktyg som varit till stort stöd för det löpande analys- och utvecklingsarbetet.

Vi har bland annat följt deltagarnas utveckling i projektet och mätt hur aktivitetstimmarna utvecklats sig över tid i ett 3 månaders intervall. Detta har gett en indikation på huruvida deltagarens utveckling går framåt, vi har dock kunna konstatera att det inte finns ett konkret samband mellan en ökning av aktivitetstimmar och ett närmande av arbetsmarknaden. Det som dock lyfts fram som framgångsrikt har varit att coacherna tagit sig tiden att reflektera regelbundet över deltagarens utveckling och detta har varit en form av egenutvärdering.

Egenutvärdering har även skett vid projektmedarbetarnas fredagsmöten där de löst ut de frågor som uppstår i samverkan men även haft möjligheter att genom utvärderande diskussioner kontinuerligt skapa förbättring i förhållande till processutvecklingen.

Projektet har också genomfört ett ungefär 4 träffar per år där medarbetarna från Malmö och Blekinge träffats gemensamt och där de förutom utveckling av arbetssätt och metoder, även arbetat med t.ex. målgruppsanalyser och framtagande av framgångsfaktorer.

Kommentarer och tips

Säkerställ en stabil grundfinansiering av projektverksamheten. Lägg tid initialt i projektet för att göra en prognostisering av målgruppens möjligheter till strukturerad aktivitet. Skapa tidigt strukturer för uppföljning av medfinansieringen och rutiner för att säkerställa att medfinansieringen följer den prognos som gjorts.

Säkerställ att tillräckligt med tid kan läggas på planering och förberedelser tillsammans med projektpersonalen innan deltagare startar.

Skapa förutsättningar för samverkan genom att tydliggöra roller, ansvar och mandat såväl intern som externt. Upprätta projektkontrakt.

Ha många och långa dialoger om målbilden, vilket problem ska projektet lösa och vad ska projektet åstadkomma?

Ha en beredskap kring att personal går in och ur ett projekt, låt inte arbetssätt vara personbundna och skapa rutiner för hur snabbt platser skall återbesättas så att det finns en tydlighet kring detta.

Både metodutveckling och implementering behöver ske i samverkan med ordinarie verksamhet för att goda resultat ska kunna nås och tas tillvara. Implementeringsarbetet behöver också startas i god tid innan projektets avslut, så att det inte blir glapp i verksamheten.

Presentera resultat kortfattat och lättillgängligt för att skapa förankring och delaktighet samt en möjlighet till implementering.

Kontaktpersoner

Styrgruppens ordförande: Ingvar Stevensson, Försäkringskassan 010- 118 68 68

Huvudprojektledare: Emelie Waldemarsson, Försäkringskassan 010- 118 69 44

Delprojektledare: Linda Sjöholm-Jung, Arbetsförmedlingen 010- 487 14 19